Forført
av brutus

Det var vanskelig å ta øynene bort fra henne. Hun stod i døråpningen, støttet mot dørkarmen på oversiden av døren. Uttrykket hennes var spørrende. Hun hadde spurt meg om et eller annet som var gått meg hus forbi. Jeg hadde den siste tiden vanskelig for å konsentrere meg i hennes nærvær. Hun var rett å slett blitt for pen. Elegant som en gasell. Alt ved henne var langt. Langt og tynt. Især bena, forholdet mellom benlengden og overkroppen kunne umulig være innenfor gjennomsnittet. De strakte seg vanvittig langt opp, skrittet hennes var kanskje på høyde med navlen min. Hoftene hennes var ganske smale, magen stram og fin. Armene hennes var lange, og hodet stod på toppen av en særdeles lang og elegant hals. 

Kort sagt: Hun var blitt virkelig vakker. Nå stod hun altså i døråpningen inn til mitt rom og ventet på et svar. På seg hadde hun bare en liten truse og en teddy. Hvordan hadde hun kunnet endre seg fra den snørrete, hovne lillesøsteren jeg var vokst opp med, til dette fabelaktige rasedyret? Den forvandlingen var gått utrolig fort. Riktignok hadde hun en stund kunnet kalle meg for "lillebror", med henblikk til at hun var høyere enn meg, men elegansen, den var ny. Jeg hadde iallfall ikke lagt merke til det før.

Hun så trassig på meg. Utålmodig. 

"Unnskyld Lena, jeg fikk visst ikke med meg hva du spurte om."

Hun så litt rart på meg. Skulle til å gjenta spørsmålet, men tok seg i det. Et bemerkelsesverdig øyeblikk oppstod. "Er det noe galt?" spurte hun bekymret. Hun kom inn på rommet, lukket døren etter seg. Sånn som hun hadde endret seg den siste tiden! Det fysiske var jo åpenbart, men oppførselen hennes var også helt annerledes. Jeg kunne ikke huske at hun noen gang før hadde bekymret seg for meg. 

Jeg ristet på hodet. Bestemte meg for å være redelig med henne. Hadde jo ingen grunn til noe annet. "Langt i fra." sa jeg. "Tvert i mot, vil jeg vel heller si. Det er bare at du har endret deg så veldig i det siste. Du tar jo pusten fra en annen stakkar."

Hun rødmet og så ned. Smilte, tydelig glad for komplimenten. 

Vi satt en stund uten å si noe. Hun så på meg med forskende øyne. Tenksom. Jeg bare nøt synet av denne vakre jenta. Glad for at vi hadde et godt forhold til hverandre. Glad for at vi slapp de evinnelige søskenkranglene, som vi hadde vært plaget med tidligere. 

"Synes du at jeg er pen?" spurte hun plutselig. 

Selvsagt visste hun svaret. Jeg hadde jo allerede sagt det indirekte. Svarte uten å nøle. "Ja." 

Hun så på meg med et pussig ansiktsuttrykk. "Takk." sa hun etter en stund. Så reiste hun seg og gikk. Hva hun opprinnelig spurte meg om, fikk jeg aldri vite.

Etter denne kvelden oppførte Lena seg litt rart overfor meg. Det var som om hun ønsket å vise seg fram hele tiden. Jeg fant henne "tilfeldigvis" i alle mulige positurer. Hun lot som om ingenting spesielt var på gang, og jeg tenkte at det er vel ok så lenge det ikke skader noen. At flere av synene som møtte meg var usedvanlig vakre, var vel også en medvirkende årsak til at jeg ikke ønsket å få en slutt på dette. 

Hun kledde seg stadig mer utfordrende. Korte skjørt. Trange bukser. Trange gensere. Bitte liten bikini. En fantastisk kledelig badedrakt. Trøye med så store åpninger til armene at alt innenfor var synlig når hun ble sett fra siden, særlig hvis hun bøyde seg framover. Hun hadde selvsagt aldri noe under denne trøyen.

Jeg begjærte henne med øynene. Vel vitende om at det var alt jeg kunne gjøre. Med henne var det jo "se, men ikke røre", hvilket var helt okey. Jeg hadde ikke noe problem med det. 

Iallfall ikke denne første tiden.

En episode jeg husker spesielt godt, var den dagen jeg så henne naken for første gang. Det var blitt høst. Jeg kom hjem fra skolen, gikk da på Ingeniørhøgskolen. Trodde jeg var alene i huset, og braste dermed rett inn på badet. Døren var åpen. Innenfor stod Lena og tørket seg med et stort badehåndkle.

Jeg vet ikke hvem som skvatt mest. Dette var ikke en av hennes planlagte tilfeldigheter. "Unnskyld, jeg visste ikke du var hjemme." fikk jeg stotret fram. Jeg skulle til å lukke døren, da hun stanset meg.

"Vent litt." Hun virket usikker. Jeg så underleppen skalv. "Lillebror." Hun smilte usikkert til meg nå." Jeg trodde jeg hadde låst…"

Jeg ristet bare på hodet. Øynene mine levde sitt eget liv. Jeg forsøkte å ikke stirre åpenlyst på de perfekte brystene hennes. Hun holdt håndkleet foran underlivet, slik at det ikke var synlig.

"Synes du fremdeles at jeg er pen?" Av en eller annen grunn var hun nesten på gråten. 

Jeg nikket. "Du er mer nydelig enn noen gang."

Hun så ned i gulvet. Rødmet. Det var flaut for henne, men hun lot seg ikke stoppe. Håndkleet falt til gulvet. "Nå også?" Hun så spørrende bort på meg. 

Jeg nikket igjen. "Lena, du er den peneste jente jeg vet om. Jeg er både glad og lei meg for at du er min søster… hvis du skjønner hva jeg mener."

"Jo." Hun nikket tankefullt. "Det har jeg også tenkt på."

Vi stod slik en stund. Jeg klarte ikke å bryte opp, og hun hadde tydelige problemer med det hun også. 

"På skolen kaller de meg et misfoster." sa hun lavt. 

Jeg begynte nesten å gråte. "Å Lena." Gikk bort til henne og la armene rundt henne. Det var en surrealistisk opplevelse å se oss i speilet, meg selv med armene omkring denne nakne fotomodellkroppen som var nesten et halvt hode høyere. "Du er nøyaktig det motsatte av et misfoster. Du ser jo ut som en fotomodell. Har til og med den rette høyden. Sier de samme personene at Claudia Schiffer og Cindy Crawford er misfoster?"

"Nei, men de er jo mye penere enn meg."

"Faktisk ikke." sa jeg. "De er flotte jenter, bevares, men du går dem en høy gang. Det mener iallfall jeg. Og hvis jeg ikke tar mye feil, så mener de som har kalt deg for misfoster akkurat det samme."

"Tror du virkelig det?"

"Ja, det tror jeg."

"Takk." sa hun igjen, og la til "Du er så skjønn, vet du det?"

Nå var det min tur til å si takk. 

"Jeg elsker deg." sa hun så. 

"Og jeg elsker deg!"

Hun snufset. Jeg kunne høre og kjenne på kroppen hennes at hun gråt. Jeg bare holdt godt om henne.

Etter en stund stilnet det av. "Kan jeg få lov til å tørke meg ferdig nå?"

Jeg lo, svarte at det ikke var noe problem. Trakk meg diskret tilbake.

Det var etter denne dagen at hun begynte å ta på meg. I alle mulige slags situasjoner. Hennes hånd på min rumpe, brystet hennes mot min skulder, hennes hofter mot mine. Jeg lot henne holde på som hun ønsket. Ikke nok med det, jeg begynte raskt å spille det samme spillet. Snart var det meg som tilfeldigvis kom til å ta henne på brystene, eller rumpa, eller stryke henne over kinnet. Kanskje bare blåste jeg henne i øret. 

Vi begynte begge å holde oss mye mer hjemme. Satt sammen i sofaen i tv-stua, så på alle mulige slags rare serier, dokumentarer og filmer. De første ukene var det ikke så ofte, og vi satt et stykke fra hverandre. Passet bare på å komme borti den andre i det vi satt oss ned, eller gikk forbi. Etter hvert nærmet vi oss hverandre. Hun kunne sitte med bena i mitt fang, eller sette seg helt inntil meg. Med hodet mot min skulder.

En dag la jeg meg med hodet i hennes fang. Vi så en eller annen kjedelig film. Hun strøk meg over håret under hele filmen. Faren vår kom ned en gang i løpet av filmen. Vi gjorde ikke noe tegn til å flytte på oss, så ingen grunn til det. Han syntes tydeligvis ikke at det var noen merkelig oppførsel heller, han bare smilte til oss. Jeg tror han sa noe om at det var fint vi var så gode venner, og så gikk han igjen. 

Jeg snudde meg over på den andre siden, slik at jeg ikke lenger hadde noen mulighet til å se tv'en. Isteden hadde jeg god utsikt til Lenas stramme mage og vakre navle. Hun hadde på seg en t-trøye som var altfor kort, slik at en stripe av hennes mage var til utstilling. 

Hun fortsatte å stryke meg over hodet. Hjertet mitt banket fortere, hardere. Jeg kjente lukten av henne. Hun luktet så sinnsykt godt. Så kysset jeg navlen hennes. Hun begynte å fnise, men ble sittende på samme måte. Hånden hennes strøk meg utrettelig over hodet. 

"Gjør det igjen." ba hun plutselig. 

Jeg lente meg fram, men isteden for å kysse navlen hennes igjen, stakk jeg tungen inn i det lille hullet. Hun fniste igjen. Jeg kjente hvordan magemusklene strammet seg, men lot tungen være der den var. Deretter lot jeg den sirkle rundt navlen hennes. Stadig større sirkler. Til slutt ga jeg henne et lite nuss på navlen og la meg ned igjen. Magen hennes var fuktig etter behandlingen. 

Hånden hennes var sluttet å stryke meg. Jeg hørte hvor kortpustet hun var, og av en eller annen grunn gledet det meg. Hun skjøv hodet mitt varsomt lenger bort, slik at jeg til slutt lå med hodet nesten på knærne hennes. Med skjelvende fingre begynte hun å kneppe opp ola-buksa. Jeg lå med blikket festet på skrittet hennes. En hvit truse åpenbarte seg under den trange buksa. Da hun var ferdig, løftet hun ørlite på rumpa, og dro buksa ned på låret. Så trakk hun hodet mitt nærmere igjen, slik at hun fikk av seg hele buksa. 

Hun presset hodet mitt mot skrittet. Det luktet kraftig, kanskje litt søtlig. Bena spredde seg ørlite. Jeg visste plutselig ikke hva jeg skulle gjøre. Jeg hadde lyst til bare å begrave hodet i skrittet hennes. Kysse henne der nede. Likevel torde jeg ikke gjøre noe før hun ba meg eksplisitt om det. 

"Kyss meg nå!" sa hun. 

Jeg gjorde som hun sa. Kysset den hvite trusen på oversiden av skrittet hennes. Igjen og igjen. Lot tungen gli over truselinningen. Opp til navlen, ned igjen. Kysset så skrittet gjennom trusen. Presset tungen mot skrittet, slik at trusestoffet gikk ørlite inn i sprekken. 

Hun skjøv meg plutselig bort. Pusten hennes gikk i korte hikst. Hun spredte bena mer. Kusa hennes avtegnet seg tydelig gjennom trusa, som for øvrig var gjennomvåt der nede. 

"Sett deg opp", sa Lena myndig. Litt skuffet reiste jeg meg opp. Glad for å få oppleve det jeg hadde gjort så langt, men skuffet over at det nå tydeligvis var slutt. Men der tok jeg grundig feil. 

Lena spredde bena ytterligere, lente seg bakover og skjøv underlivet fram. Helt til rumpa var helt på kanten av sofaen. "På knærne her." sa hun og pekte på gulvet foran sofaen. Igjen gjorde jeg som hun ba meg, reiste meg opp fra sofaen, satte meg ned på knærne foran henne. Hun ba meg ta av trusen. Jeg tenkte litt på at faren vår nettopp hadde vært her nede. Han ville nok ikke synes at det var like koselig at jeg satt på knærne foran søsteren min, med hennes nakne skritt foran ansiktet. 

Likevel trakk jeg trusen av henne. Hun var behjelpelig med å få den av, løftet på rumpa, samlet bena slik at den til slutt falt ned på gulvet. Hun satt seg så til rette igjen med bena godt spredt. Jeg hadde nå utsikt til hennes nakne, vakre kjønn. Det var delvis dekket av et tynt lag av lyst blondt kjønnshår. Sprekken syntes tydelig gjennom hårveksten. 

Da hun beordret meg til å kysse henne der, mellom bena, var jeg mer enn villig til å adlyde. Jeg var sikkert veldig klomsete denne første gangen. Men det jeg ikke hadde av kunnskaper og erfaring, tok jeg igjen med en enorm entusiasme. Tungen gled prøvende et par ganger over sprekken. Smaken av henne var opphissende. Nesten litt for kraftig, men veldig opphissende. Etter hvert tok jeg sjansen på stikke tungen inn. Lena loset meg fram til klitten, og når jeg først fant den, og hadde konsentrert meg om den en stund, ble jenta forvandlet til et sprellende, stønnende dyr. 

Hun holdt om bakhodet mitt, og presset meg inn mot kjønnet. Jeg slikket som en gal på klitten, som nå stod ut som en hard knopp. Rundt og rundt, så opp og ned, side til side, stadig skifte av rytme. Og det hadde sin åpenbare virkning. Pusten hennes gikk i korte hikst. Stønningen hennes var så høylydt at jeg ble stadig mer nervøs for å bli oppdaget. Herregud, vi var jo nede i tv-stua. Hvem som helst kunne jo komme. 

Likevel var det umulig å stanse. Lena holdt hodet mitt i et jerngrep, skjøv underlivet hardt inn i ansiktet. Det var så jeg fikk problemer med å puste, men jeg fortsattte likevel ufortrødent med å slikke henne. 

Så kom hun. Å herregud som hun kom. Jeg hørte hun forsøkte å holde igjen utbruddene, men det ble for voldsomt for henne. Hun skrek ut mens kroppen ristet og kjønnet trakk seg rytmisk sammen om munnen min. De velduftende kjønnssaftene flommet, smurte inn ansiktet mitt. Underlivet hennes skjøt fram og tilbake i et voldsomt tempo, jeg kunne ikke gjøre annet enn å henge på.

Leende skjøv hun meg vekk. Latteren trillet utover rommet og noe forvirret så jeg opp på henne. Hun var bustete på håret, våt av svette og med en egen rødslig glød i ansiktet. Og hun lo mens hun så kjærlig ned på meg. 

"Jeg klarer ikke mer" sa hun i en forklarende tone, uten at jeg ble klokere av den grunn. Hun skjønte at jeg ikke forstod, men istedenfor å forsøke ytterligere forklaringer, vinket hun meg opp i sofaen.

Akkurat da ropte fattern, spurte om noe var galt.

Lena så på meg og lo igjen. "Nei pappa! Vi bare ... leker litt!"

Og da kunne jeg ikke holde meg jeg heller. Vi knakk sammen i latterkrampe. 

Lettelsen i stemmen til fattern var ikke til å ta feil av, han hadde tross alt hatt nok å stri med opp gjennom oppveksten. "Okey, dere får prøve å ta det litt med ro. Det hørtes jo ut som om du ble mishandlet der nede." Så forsvant han, akkompagnert av nok en latterkrampe.

Da latteren døde ut lå vi på sofaen, sammenfiltret i hverandre. Munnen hennes var over hele ansiktet mitt. Kyssende, slikkende. "Mmmmm... du smaker godt!"

Smilende, kunne jeg ikke la være å presisere at hun faktisk smakte på seg selv. Hun trakk seg tilbake, flau og rødmende. Så trakk hun på skuldrene og smilte. "Okey da, jeg smaker godt!" Jeg kysset henne lett på munnen og sa meg totalt enig.

"Tusen takk." sa hun i en alvorlig tone. 


Fortsettelse følger...

--
Copyright 1999 by brutus. Copies may be made and posted elsewhere, but all commercial rights are reserved.
